ХУДОЖНИКЪТ НА ВЯТЪРА
Ето го, това е мястото.
Тук правят хартията.
Има ли някой?
Има ли някой вътре?
Защо вдигате шум в този късен час?
Ами… аз…
Вие не идвахте ли вчера?
Извинете ни за безпокойството.
Какво има?
Искам да ви покажа нещо.
Хартията, която правим ние,
винаги е била с дебелина три слоя.
А тази, така като гледам,
е малко по-дебела.
А можете ли да направите хартия,
която да е по-дебела на определени места?
Тя и така е по-дебела от другите хартии.
Може да се случи само в най-смелите ви мечти.
Освен това, как може да се рисува на такава дебела хартия?
Боите няма да попиват добре.
С тази преса
може да се направи хартия от няколко слоя.
С нея могат и да се разделят.
Какво правиш? Откачи ли?
Учителю, трябва да разделим слоевете на хартията
и тогава ще видим какво се крие под тях.
Освен това, боите са маслени.
Те не се разтварят във вода.
Няма да се размажат, дори хартията да се намокри.
Стана ми ясно.
Почакайте.
Какво е това? - Това е клей.
Ще добавим и малко нишесте.
Ще помогне клеят да попие
и да раздели слоевете, без да се размазва.
Това е най-добрият начин да разделим слоевете хартия.
Какво стоиш? Бързо донеси хартията.
Добре.
Клеят прониква между слоевете хартия
и ги разделя.
Какво не е наред?
Помогнете ми.
Това е той.
Убиецът на учителя и мой най-добър приятел.
Юн Бок!
Юн Бок! Юн Бок!
Юн Бок!
Епизод 17: "Момичето от преди 10 години"
Скрийте се с Юн А.
Бързо!
Юн А! Юн А!
Ела с мен!
Кой сте вие?
Претърсете! - Да.
Мамо…
Претърси ли навсякъде? - Да.
Изгорихме всички картини с лица на хора.
Ясно.
Къде си скрил картината?
Няма да я намерите.
Никога.
Всичко е наред. Върна се в съзнание.
Добре ли си?
Ако спи и се храни добре, няма да има проблеми.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Какво се случи?
Не помниш ли?
Припадна, докато гледаше портрета.
Учителю…
трябва да тръгвам.
Къде отиваш в това състояние?
Трябва да отида на едно място. Благодаря.
Погрижи се добре за любимата си.
Какво? Какви ги говорите?
Хей, не се преструвай.
Може да не съм прочут лекар,
но различавам мъж от жена.
Кого се опитваш да излъжеш?
Чий е този дом?
Този дом…
Това е домът на моя приятел.
Това ли е домът и на момичето?
Момиче ли?
Тази, за която питахте господин Ин Мун.
Питахте го дали я е намерил.
Това момиче ли?
Оттогава минаха много години.
Моля ви, не се смущавайте.
Минали са много години, но още я търсите.
Защо жена ще крие пола си
и ще носи мъжки дрехи?
Ти си мъж, защо си толкова кльощав?
Човек може да те помисли за жена.
Учителю, моля ви, излезте!
Изплаши ме! - Моля ви, излезте!
Какво ти става? Защо се разкрещя?
Моля ви, излезте! Излезте от тук!
Татко…
Юн А…
С тази преса може да се направи хартия от няколко слоя.
Ти ли си?
За какво говорите?
Не разбирам.
Ти ли си дъщерята на Ил Уол Дан?
Ти ли си Юн А?
Учителю…
значи мен търсихте тези 10 години?
Аз ли съм онова момиче?
Прости ми…
Прости ми, че не те намерих.
Защо не ми каза по-рано?
Кога разбрахте…
че аз…
че съм жена?
Трябваше от самото начало да се досетя.
Когато за първи път погледнах твоя картина,
открих в нея женско сърце.
Онзи страстен копнеж
по изгубения любим…
Никой мъж не може да го почувства.
Затова трябваше да разбера.
Когато нарисува празника "Дано",
и после кръчмата…
Навсякъде присъстваше дълбоко женско чувство.
Непринуденият смях,
насладата да се люлееш на люлката
там, където е забранено да ходят мъже.
Начинът, по който гледаше жените край реката,
всичко носеше усещането за жена.
Мъжете рисуват мъже,
докато се наслаждават на чаша вино.
Ти рисуваш мъжете от гледната точка на жена.
Трябваше да се досетя по-рано.
Няма ли новини от Ким Хонг До?
Да, господарю.
Разкриването на тайната
на загадъчните убийства от преди 10 години
ще ми позволи да накажа престъпниците с меча си.
Така е, господарю.
Когато настъпи моментът,
ще проведем церемония
в чест на принца наследник.
Но преди това
трябва да се усили охраната в двореца.
А сега
трябва да отидеш на едно място.
Да, господарю.
Къде трябва да отида?
Изобщо не го разбирам краля.
Това ме тревожи.
Портретът на принца не съществува, Ваше Височество.
Иначе дворецът щеше да прилича на разтревожен кошер.
Нещо не е наред. Има нещо зад това спокойствие.
Действията на краля са трудно предвидими.
Изведнъж може да се окажем в опасност.
Ако Негово Величество открие каквото и да е доказателство,
нищо не може да ни спаси. Запомнете го.
Да. - Да, Ваше Височество.
Добра работа. Можете да си вървите.
Да, господине.
Портрет без лице.
Без лице?
Какво означава това?
Не знам.
Трудно може да се предскаже какво ще направи Тан Уон.
Но моля ви, не се тревожете.
Канг Су Хан е оставил пет портрета и те всички са у нас.
Защо трябва да се притесняваме?
Няма ли други доказателства?
Помислете… какво ще стане,
ако по някакъв начин ни свържат със случая.
От тогава минаха 10 години,
няма как да са останали доказателства.
Излишно се притеснявате.
Не е така.
Ами ако преди 10 години нещо е убягнало от вниманието ни?
Не може да бъде. Как така?
За всеки случай,
най-добре търговецът лично да се намеси.
Нека да проучи ситуацията.
Да.
Хье Уон върна ли се?
Още го няма.
Не се е върнал…
Каза ли къде отива?
Не знам.
Всяка вечер ходи някъде.
Всяка вечер?
Ясно.
Там ли си?
Може ли да вляза за малко?
Какво се е случило?
Какво е това?
Нищо сериозно.
Просто…
Госпожицата не е добре?
Откога е така?
Веднага извикай лекар!
Всичко е наред.
Имам лека температура.
Искам да си почина.
Може би…
Ще полежа малко.
Погрижи се за госпожицата.
Какво точно се случи?
Защо й позволихте да се облича като мъж?
Попитах какво се случи?
Не исках…
да се пропилее талантът й.
Просто исках
да защитя и да запазя
безценния й талант.
Значи,
искахте да използвате таланта й,
затова решихте да убиете Ил Уол Дан?
Внимавайте, Тан Уон! Това не е вярно.
Тогава какво се случи?
Какво се случи…
Чух, че семейството на Ил Уол Дан
е жестоко убито.
Но никой нищо не спомена за детето.
Всички говореха само,
че Ил Уол Дан и жена му са мъртви.
И тогава…
Юн А…
Къде си, дете?
Юн А…
Боже! Ти наистина си жива.
Жива си…
Какво облекчение… истинско облекчение!
И така, от днес това дете е твоят по-малък брат.
Какво? Мой брат? - Да.
Какво чакаш, дете?
Опитай да му кажеш "братко".
Хайде, кажи му "братко".
Братко!
Браво.
Кажи го още веднъж! Братко.
Братко, братко!
След жестокото преживяване
беше забравила името на баща си.
През всичките тези години
нито веднъж не спомена родителите си.
Въпреки че нямам отговор
защо никога не я попитах за тях.
Сега тя е единственото доказателство,
че Ил Уол Дан някога е съществувал.
Тя е наследила изключителния му талант
и умението да рисува.
И затова се възползвахте от нея,
за да сбъднете користните си мечти?
Не е така.
Аз се грижих добре за нея.
Щом докоснеше четката,
всичко върху листа оживяваше.
Стремях се да я защитя и да развия таланта й.
И като художник
наистина се възхищавах на способностите й.
Учителю, не си измисляйте ненужни оправдания!
Какво говорите? - Как Юн А ще живее от сега нататък?
Извършил сте престъпление,
като сте я заставили да рисува в такава ситуация.
Може би никога няма да бъде истинска жена,
за да може се омъжи
и да стане нечия съпруга!
И сега какво?
Ако отиде в нечий дом, за каква ще се представи?
Как ще живее от тук нататък?
Това дете от съвсем малко
се интересуваше само от рисуване.
Не смейте да говорите така.
Независимо от всичко,
аз положих много грижи.
Не смейте да я използвате
заради собствената си алчност.
Ако не ме послушате,
никога няма да ви простя.
Отсега нататък животът на Юн Бок…
Не… животът на Юн А
принадлежи само Юн А, а не на вас, господине.
Как можахте…
Как можахте да постъпите така?
Не се ли страхувахте от духа на Ил Уол Дан,
който сигурно е наскърбен заради детето?
Моля ви, почакайте малко.
Очакваме с нетърпение кога ще приключиш.
Какво става с теб днес?
На картината е изобразен бой в дома на кисенг.
Победителят е централна фигура.
Това вероятно е полусъблеченият мъж.
Младежът без шапката изглежда объркан.
А човекът в червено прилича на съдия.
Следи боят да е честен,
но загубилият не признава поражението и протестира.
Защо тези двамата се бият?
Без особена причина или заради кисенг?
И едното, и другото.
Мъжете почти винаги се бият, когато наоколо има красиви жени.
Начин да демонстрират
силата и мъжествеността си.
Зад картините на Хье Уон
винаги се крие някаква история.
Никак не е изненадващо,
че надмина всички художници в Чосон.
Тан Уон и Хье Уон
рисуват заедно, но стилът им е различен.
Дори след 1000 години
няма да ги забравят в Чосон.
Това е съдбата ни, изкуството да ни прославя.
Защо не направим състезание
между художниците от "Чоасо"?
Ще бъде интересно.
Нашите художници наистина са добри.
Знаете, че във всяко състезание
има победители и победени.
И победените губят уважение и репутация.
Това не носи полза за изкуството,
защото художниците ще загубят желание да рисуват.
Няма да го допусна.
Съгласен ли си?
Пожелавам ви лек път.
И все пак, помислете за състезанието.
Всичко хубаво.
Помолих те да се погрижиш за себе си.
Защо си толкова упорита?
Нима гостите ви не искаха да чуят как свиря на каягам?
Сърцето ме боли
като те гледам в това състояние.
Тогава по-добре да се прибера.
Добре.
Почакай!
Кой негодник е изцапал с кал
красивите ти обувки?
Много сте добър към мен.
Тръгвам.
Почини си.
Дори от усмивката ти…
сърцето ми се изпълва с тъга.
Чувала съм, че бащата на Чон Хянг
е имал трупа с пътуващи акробати.
Израснала е без майка
и заедно с трупата е обикаляла навсякъде.
Какво й харесва наистина?
Ще се учудите безкрайно,
когато разберете какво харесва най-много.
Така ли? И какво е то?
На всеки рожден ден
баща й е подарявал един и същ подарък.
Защо просто не кажете какво й е подарявал?
Чон Хянг обича…
Как е разбрал господинът?
Изпратил е любимата ви храна.
Само ти можеш да му кажеш.
Аз ли? Не съм аз, госпожице.
Вие ме помолихте да не казвам на никого.
Как бих посмяла?
Госпожице, хапнете.
Трябва да оздравеете бързо.
Изяж го ти.
Госпожице, не бива така.
Вече няколко дни нищо не сте хапвали.
Заради художника ли е всичко това?
Какво ви каза онази вечер?
Нищо особено не ми каза.
Да не би… да харесва друга?
Не е така.
Права ли съм?
Той обича друга?
Госпожице…
моля ви, опитайте се да го забравите.
Ненавиждам го.
Ненавиждам моста,
на който ме видя за пръв път.
Ненавиждам миговете, в които ме държеше за ръка.
Ненавиждам себе си…
защото не мога да го забравя.
Госпожице…
Трябва само да пожелаете…
и ще обикнете господин търговеца.
Защо непрекъснато го отхвърляте?
Защото той не е моят художник.
Не е мой…
Госпожице…
Какъв беше моят баща?
Ще ми разкажете ли?
Баща ти…
беше специален човек.
Когато имах възможност,
винаги ходех при него.
Палехме свещи и говорехме до разсъмване.
Той проектира машина,
която измерва и записва разстоянията.
Това устройство може да повдига тежести.
А това използва силата на водата като енергия.
А това е пресата,
която видя във фабриката за хартия.
Започвам да си спомням.
Баща ми имаше работилница,
където експериментираше.
"Кун-кан, кун-кан".
Машините издаваха такива звуци.
А баща ми рисуваше…
странни рисунки.
Защо баща ми рисуваше
тези странни картини?
И на мен ми беше любопитно,
и веднъж го попитах.
А това какво е?
Що за странно творение?
Не ми трябват високи постове и слава.
Трябват ми само четка и хартия,
за да мога да рисувам.
Но създаването на тези машини
ще бъдат от голяма полза за хората.
Твоят баща…
имаше силите и способността да промени света.
Колкото повече се опознавахме,
толкова по-предани приятели ставахме.
Ето такъв човек беше.
Съжалявам…
Съжалявам, Юн А.
Ще намеря убиеца на баща ми.
И ще отмъстя за смъртта му.
Ще се погрижа да бъде наказан.
Да…
Непременно ще го намерим.
Разбирам те, но не бива да бързаме.
Малко преди смъртта си…
татко ми разказа нещо.
Какво ти разказа?
Историята на някакви картини.
Беше доста странна.
Къде се намират?
1739-1740 година, четвърти свитък.
Четвърти свитък…
После?
1709-1710 година, втори свитък.
Има ли още?
Доколкото си спомням, няма.
Да вървим. - Да.
На пръв поглед изглежда,
че двама мъже се бият за кисенг.
Въпреки това има друго, скрито значение.
Какво е то?
За мъжа е важна не само жената.
Заради нея се разгарят спорове, които прерастват в бой.
Вярно е. Това е демонстрация на сила и самоуважение.
Мъжете пазят достойнството си,
в битките, където демонстрират сила.
Да, точно така.
Картината на Шин Юн Бок е необикновена.
Трябва да го похвалим заради дълбокия смисъл на картината.
Не мислите ли?
Да, така е.
Заради честта, трябва да се борим до край,
както мъжете в картината.
Хайде да започваме.
Започваме търг на картината на Шин Юн Бок.
Според правилата,
търгът започва с 10 нянг.
Има предложение
за 20 таела злато.
Мисля,
че собственикът на картината е ясен.
И така.
Има ли някой…
който иска да наддава?
Обикновено не ме интересуват картини,
в които мъжете се бият.
Днес наблюдавах работата на Шин Юн Бок
и имах удоволствието да се насладя на труда му.
Той доказа, че в Чосон
има невероятно талантливи художници.
Безкрайно съм благодарен,
че мога да бъда част от това.
Това е най-скъпо продадената картина,
откакто съществува галерията.
Кажете, търговецо, мога ли да се срещна с художника?
Ще го поканите ли тук?
Да, разбира се.
Художнико, тук ли си?
Този художник крие много тайни.
Двама стоят под бледата луна.
Какво се крие в сърцата им
само двамата си знаят.
Какво се крие в сърцата им…
само двамата си знаят.
Какво се крие в сърцата им…
само двамата си знаят.
Защо сте толкова притеснен?
Погледни картината.
Погледнато от този ъгъл…
изглежда, че мъжът и жената
се крият и не искат да бъдат видени.
Какво може да значи това?
Художникът е скрил нещо в картината.
Чон Хянг и неизвестен мъж…
Господине!
Слугинята на Чон Хянг иска да ви види.
Пусни я да влезе!
Какво става, как е госпожицата?
Защо не отговаряш?
Говори, не се страхувай.
Моля ви, спасете госпожицата, господине!
Вече няколко дни не е яла и много се тревожа.
Кажи ми какво се случва.
Всъщност…
Говори.
Госпожицата страда…
по своя любим.
Какво говориш?
Заради него…
госпожицата ще се погуби.
Моля ви… - Затваряй си устата!
Какво е това?
Какво мислите за тези картини?
Не са достатъчно добри,
за да се намират в архива на "Тоуасо".
Освен ако съдържат не само рисунка,
а имат някакъв знак или указание.
Знак или указание?
Ето тук…
Обикновено листата не се рисуват така.
Използвали са много насечени щрихи.
Сякаш някой е искал да напише нещо
с листата на дърветата.
Дърво… Това е знакът Му.
Точка…
Изглежда сочи към масата за чай.
Тук има две маси.
До У?
Думата "убий".
Доверих му се повече, отколкото на всеки друг.
А той посмя да ме измами.
Ден.
Жерав.
Борове.
Учителю…
Не използват ли такива картини за подарък на Нова година?
Може би в това се крие смисълът?
Хайде пак.
Жерав.
Птица… Птици…
Вълни… Приливни вълни.
Утро… - Утринен прилив…
Новогодишен прилив…
Нова година, нов ден…
Новият ден от годината…
Чо Ньон…
Чо Ньон.
Убиец.
Чо Ньон e убиец.
Чо Ньон e убиецът.
Превод: Donet
Редакция: mrnkaloto Eastern Spirit ® 2014